PONDĚLÍ
Měla jsem krásný sen.
Měli jsme dvě starší děti.
Dvojčátka.
Pokud bychom měli děti, líbila by se ti dvojčata?
Ano. Dvojčata.
Jistě, proč ne?
Na každého jedno.
ZÁPALKY OHIO MODRÁ HLAVIČKA
Máme v domě mnoho sirek.
Máme je stále po ruce.
Máme v domě mnoho zápalek.
Ráno.
Máme v domě mnoho zápalek.
Máme je stále po ruce.
V současnosti je naší oblíbenou značkou Ohio Modrá hlavička.
I když jsme kdysi dávali přednost značce Diamant.
Bré ráno, Donnely.
Připraven na jízdu, Patersone?
Jo.
Jo, ale ty víš víc. Řekni.
Hurikán Carter, byl to slavný boxer,
a bydlel zrovna tam, děcko z Patersonu.
Vypadal přesně jako Denzel Washington.
Zavřeli ho.
Proč ho zavřeli?
Říká se, že v baru střelil brokovnicí nějaké lidi a tak.
Vím, že to neudělal.
Ale pak ho konečně pustili. Že ano?
Jo, ale léta později! Ale jo...
Myslíš, že před tím, Hurikán Carter na někoho střílel?
Nevím.
Za co budeš na Halloweena?
Máma našla tuto fotku na Instagramu...
a ty děti byli za stíny.
Takže se ploužili jako stíny vedle dalších dětí a strašili je.
Vypadali jako stíny.
Jeden rok jsem byl za sendvič ze Subwaye.
To se dá koupit?
Ne. Vyrobil jsem to...
Milostná báseň
Máme v domě mnoho zápalek.
Máme je stále po ruce.
V současnosti je naší oblíbenou značkou Ohio Modrá hlavička.
I když jsme kdysi dávali přednost značce Diamant.
To bylo předtím, než jsme objevili zápalky Ohio Modrá hlavička.
Jsou to skvěle balené, pevné, malé krabičky
v tmavých a světlemodrých a bílých barvách
se slovy napsanými ve tvaru megafonu
jakoby řvaly ještě silněji do světa
"Zde je ta nejkrásnější zápalka světa,
je to necelé 4 cm dlouhé dřívko z měkké borovice zakončené
zrnitou, tmavo-fialovou hlavičkou,
tak praktická a divoká
a skálopevně připravená zažehnout plamenem,
zapálí, možná, cigaretu ženy, kterou miluješ,
poprvé,
Dante Alighieri, Ital.
O víkendu budu v pekárně a napadlo mě,
kdyby se mé košíčky dobře prodaly, možná by to bylo něco jako znamení.
Znamení čeho, zlato?
Mého snu! Otevřít vlastní živnost a prodávat cukrářské košíčky.
To by bylo pěkné.
Děkuji za večeři.
Nemáš zač.
Vyrobila jsem je sama. Co na ně říkáš?
Jo, vážně dobré.
Pomalovala jsem je.
Líbí se mi, že jsou všechny kruhy odlišné.
Chutnal ti sendvič k obědu?
Jo, byl to fakt dobrý sendvič.
Dobře.
To jsem ráda.
Napsal jsi něco?
Napsal, jo.
Víš, miláčku,
vážně si myslím, že bys měl něco s těmi krásnými básněmi, udělat.
Měly by patřit světu, víš?
Světu.
Teď mě děsíš.
Ne.
Myslím to vážně, tupounku.
Pomohou taková nádherná chodidla řidiči autobusu?
Pomáhají mu ovládat tu velkou mašinu?
Možná.
Někdo tu chce tátu, aby s ním šel na malou večerní procházku?
- Hlavně pamatuj... - Na co?
Na košíčky. Můžeme na nich zbohatnout.
Opravdu?
Na to se těším.
Stůj.
No tak, Marvine!
Zůstaň.
Sedni.
Zůstaň.
Děkuji.
Čau Patersone! Právě včas.
Ahoj Docu.
Koho sem ten pes zatáhl.
- Jak se vede Patersone? - Same, rád tě vidím.
Rád tě vidím!
S mým bráchou ses ještě nesetkal. Žije ve Filadelfii.
- Můj brácha Dave. - Páni!
- Ahoj, rád tě poznávám. - Já tebe taky.
Takže, Sam a Dave.
Naši rodiče byli až fanatičtí do soulu, tak proto.
Chápu.
Znáš toho Dava Pratera z původních "Sam a Dave"?
Bydlel tady v Patersonu.
To vím.
Mám ho tady! Na zdi slávy.
- Rád jsem se s tebou seznámil! - Já taky.
Patersone, můj příteli.
Jak jde život?
Nemohu si stěžovat. Co ty?
Jo, vše při starém.
Ty, Docu! Právě jede fotbal.
Bude tu někdy televize?
Ne, sakra!
Dobře! Jen se ptám.
Dnes dostávám na prdel.
S kým to hraješ?
S mojí maličkostí.
ÚTERÝ
Zima.
Vypadáš nádherně.
Zdálo se mi, že jsme byli ve staré Persii.
A ty jsi jezdil na slonu.
Na velkém, stříbrném slonu.
Stříbrném, jo?
Moc ti to slušelo.
Sloni ve starověké Persii?
Asi ne.
A určitě ne stříbrní.
"Zde je ta nejkrásnější zápalka světa,
tak praktická a divoká
a skálopevně připravená zažehnout plamenem,
zapálí, možná, cigaretu ženy, kterou miluješ,
poprvé a poté to nikdy nebylo to samé.
Tohle vše ti dáme."
Tohle mi dáte, stanu se cigaretou a ty zápalkou, nebo já
zápalkou a ty cigaretou, planoucí v polibcích,
jenž doutnají vzhůru k nebesům.
Ráno, Donny.
- Jsi připraven Patersone? - Jo.
Všechno v pořádku?
Teď, když se ptáš. Ne, vážně ne.
Dítě potřebuje rovnátka na zuby.
Auto potřebuje seřídit převodovku. Žena chce, abych ji vzal na Floridu,
ale nemám zaplacenou hypotéku.
Strýc volal z Indie,
a shání peníze na svatbu neteři,
a já mám na zádech divnou vyrážku.
Ptal ses, brácho. A co ty?
Jsem v pohodě.
Dobře, hezký den.
Nápodobně.
O tom pochybuji.
Viděls tu roztomilou malou brunetku z cukrárny?
- Jo, je docela sexy. - Je to má sousedka.
Jo, jednou jsem přišel z práce, vyřízený, otvírám pivo, že jo?
Tu slyším klepání na dveře, já ti otevřu a tam ona.
- Opravdu? - Celá nalíčená,
- vypadala fakt dobře. - A dál?
Tak jsme jen tak žvanili přede dveřmi asi tak, chvilku, že jo?
Smála se hodně. Házela po mě očima.
Chtěla si vyrazit.
A co pak?
Prostě jsme si moc pěkně pokecali
a pak, jsem... byl opravdu unavený a tak
a musel jsem do sprchy a tak odešla.
Odešla?
Jo, no chápej...
- víš, o co ji šlo, že jo? - Jo. Jasně Jimmy.
- Ženské jsou jak utržené z řetězu. - Že jo?
- Jo. - Nemají to pod kontrolou.
- Mě se stalo něco podobného minulý týden, kámo. - Jo?
Jo, poslouchej, v neděli jsem byl na Larryho grilovačce.
- Larry griloval? - Jo, na grilovačce.
A já si tam tak postávám, že jo?
A byl jsem už přejedený a tak jsem si dal jen pivo, že jo?
- Jasný. - A znáš tu blonďatou kámošku Larryho přítelkyně?
- Ritu? Nevím, jestli se znáš. - Rita, nevím.
- No, je to fakt kus, že jo? - Jo.
A má je vážně pořádné a ty nádherné křivky, jako zvíře.
A ona ti přijde ke mně a ptá se, co mám později v plánu.
- Jasně. - Že jo?
Tak jsme si chvíli povídali a ona opravdu dost flirtovala, víš.
A dopila mé pivo a no chápej, ráno jsem musel do práce a tak...
- Jste šli po svých? - Jo. Ale chápej.
Bylo to super.
- Tedy věděl jsem přesně, o co ji šlo, že? - Jo, jo.
Mám taky její číslo. Dala mi na sebe číslo.
A volals jí?
Ne, ještě ne. Asi bych měl pár dní počkat.
- Chápeš? - Jasně.
Ale zavolat bych ji měl.
- Jo. - Měl bych.
Pracuješ dnes až do večera?
- Jo, potřebuju přesčas. - Jo, já taky.
Další báseň
Když jsi dítě, učíš se, že máme tři dimenze,
výšku, šířku a hloubku. Třeba krabici od bot.
Později se dozvídáš, že existuje čtvrtá dimenze: čas.
Potom někdo řekne, že existuje pátá, šestá, sedmá,...
Jak jde psaní, zlato?
Jo, dopsal jsem.
Teď drahý, než půjdeš s pejskem, chci si promluvit o dvou věcech.
Dobře.
O dvou věcech.
Jedna je o tobě, druhá o mně.
Dobře.
Ta první je o tvém psaní,
a ty víš, co tím myslím.
Prosím. Udělej kopie.
Ty víš, že si myslím, že tvá poezie je opravdu, ale opravdu krásná.
A jednoho dne se třeba rozhodneš, aby si je přečetl celý svět.
Já si vážně ne...
Ne. Podívej se mi na vteřinu do očí.
Podívej se mi do očí.
Jsi velký básník.
Všechny tvé básně máš stále v tom notýsku.
- Tvém tajném notýsku. - Mém tajném notýsku? To určitě.
Takže, zajdeš s tím konečně do tiskárny, nebo někde?
Prosím! Prostě to udělej.
Kopírování tvého tajného notýsku by zabralo asi 10 minut.
Trvalo by to déle než 10 minut.
Dobře, dobře, 15, nebo 20 minut.
Dokonce to udělám i za tebe. Lásko, žádám tě o to asi rok.
Ano, to ano.
Možná to zkusím tento víkend.
Slibuješ?
- Jo. - Díky! Cítím se mnohem lépe.
Jaká byla ta druhá věc?
To není tak důležité, jako tvé psaní, ale...
Přemýšlela jsem o hudbě, a na Youtube byla jedna kytara,
kterou představoval Esteban z Dire Straits a je v černé a bílé,
nazývá se Harlekýn.
A je tak fantastická, že se vážně chci naučit hrát na kytaru.
A dodává se s manuálem, DVD, s lekcemi, abych se
co nejrychleji naučila hrát a zrealizovat svůj sen.
Jaký sen?
Nedělej houpého. Stát se country zpěvačkou.
Možná i velkou hvězdou jako jedna z těch nejlepších,
jako je Tammy Wynette, nebo Patsy Cline,
a byla bych v černé a bílé a měla svůj vlastní osobitý styl.
- Mám velmi silný vizuální styl. - Ano, máš.
Jo, určitě.
Opravdu chceš tu kytaru?
Ano a říká se, že je tak důležité se učit novým věcem, jak stárneme,
a s hudbou, prostě nikdy nevíš, kam tě až zavede.
A stojí jen několik set dolarů.
Vím, že je to drahé, ale můžeme ji splácet každý měsíc po částech.
A dodání je zdarma.
- Několik set dolarů. - Dodává se s dvěmi knihami,
a tunerem a strunami navíc a pouzdrem a vším.
No, myslím, možná...
Možná by ses jednou mohla stát country zpěvačkou.
- Opravdu? - Určitě bych to neházel za hlavu.
Drahý, děkuji! Děkuji! Miluji tě.
A tebe taky miluji, krasavče.
Tebe taky.
Kdo půjde s tátou ven?
Kdo je ten hodný kluk, co půjde s tátou ven?
Marvin půjde s tátou? Ano.
Kdo půjde s tátou ven? To je hodný kluk!
Hodný kluk!
Dívejte se na to!
Koukni tam.
- Ten je roztomilý. - Ten je opravdu něco.
Hej!
Hej muži, na minutu tě zdržím.
To je anglický buldok, že jo?
Ano.
Říkal jsem ti kámo, že ti psi právě frčí.
Je šílený drahý, ne?
No, žrádlo je drahé.
To je týpek.
Chápu tě, ale člověče, tito psi dost mizí.
Víš co myslím?
Jakože pes zmizí svému pánovi. Chápeš mě?
Čumíš na to?
Ukradnutí psa.
Po této informaci se s ním mám na co těšit.
Hej ty, ať se ti tady něco nestane, dobře?
A připoutej si toho psa, není to tady bezpečné.
V pořádku.
Připoutám tě, Marvine.
Dobře Marvine, nenech se ukrást.
Patersone.
Mám tu něco zvláštního, možná na zeď.
Možná.
Co je to?
Znáš toho draka? Iggyho Popa?
Jo, Iggy a Stooges.
Paterson, New Jersey. Klub mladých dívek,
označil zpěváka Iggyho Popa za nejatraktivnějšího muže světa.
Červen 1970.
Hodí se to?
Jistě. Proč ne? Je to z Patersonu.
Dobře!
Iggy Pop na stěnu.
Docu, kdo je ten hned vedle strýce Floyda, co drží kytaru?
To je tu nově.
To je strýček Floyd s Vitovým malým bratrem, Jimmy.
Je lídrem kapely v pořadu Conan O'Brien Show.
V tom čase už spím.
Copak Marie, dáš si další limču?
- Díky Docu. - Znáš Patersona, že jo?
Popravdě ne, ale viděli jsme se. Ahoj Patersone.
Ahoj Marie.
Řídíš autobus, že?
Jo, řídím.
Tvé jméno je vážně Paterson, nebo jen přezdívka?
Ne. Mé skutečné jméno je Paterson.
To je trochu švihlé, že jo?
To je.
Sakra.
- Everett to stále nechápe. - Stále ne, dutohlav jeden.
Už se s ním dva týdny rozcházím.
Co nadělám?
- Marie, musím s tebou mluvit. - Ne.
Prosím! Jen na pár minut.
Ne Everette, už jsme mluvili dost. Víc než dost.
Prosím?
- Čau Patersone. - Ahoj Everette.
Díky Docu.
Člověče, co bys dělal ty?
Miluješ někoho... více než všechno...
na celém zatraceném světě.
Uctíváš ji. Nechceš bez ní žít...
a ona opakuje, že tě nechce.
Jsi prostě jen... odpad.
Sakra brácho!
Ty bys mohl být hercem.
Já jsem herec.
Jo, to je fakt sranda.
Člověk tu umírá žalem. To je, to je k popukání.
Ne. Jsi nám sympatický.
Naliju ti další, Everette.
Na účet podniku.
Dík.
STŘEDA
Ráno.
Vstáváš?
Další báseň
Když jsi dítě, učíš se, že máme tři dimenze
výšku, šířku a hloubku. Třeba krabici od bot.
Později se dozvídáš, že existuje čtvrtá dimenze: čas.
Potom někdo řekne, že existuje pátá, šestá, sedmá,...
Odešel jsem z práce, dal si v baru pivo.
Dívám se na sklenici a cítím radost.
Dobře. Teď mě držte za ruku. Pozor, pozor, pozor.
Dobře, podíváme se oběma směry.
Báseň. Jsem doma. Venku je krásně: teplo
Teplé slunce na studeném sněhu. První jarní den nebo poslední zimní.
Mé nohy běží po schodech a ven ze dveří,
tady píší mou horní částí těla.
Ahoj drahý!
Ahoj zlato.
Natírám.
Ahoj Marvine.
To vidím.
Co říkáš?
Nedělá to vše kolem zajímavějším?
Jo, dělá.
Jak bylo?
Jako obvykle.
Napsal jsi něco?
Trochu ano.
Chystám báseň pro tebe.
Milostnou báseň?
Jo, když je to pro tebe, bude to milostná báseň.
Nechal jsem se inspirovat našimi zápalkami Ohio Modrá Hlavička.
Opravdu?
Zmiňuješ se v ní o písmu ve tvaru megafonu?
Vlastně ano.
Jak krásné.
Nemohu se dočkat, až si ji přečtu.
Taky jsem nabarvila nové sprchové závěsy.
Měl bys je vidět.
Aha, dobře.
Víš, co jsem ještě dnes udělala?
Vysadila jsi na dvorku neobvyklou zeleninovou zahradu?
Ne, hlupáčku.
Tu budeš muset udělat na jaře.
Ne, objednala jsem dárek od tebe.
- Dárek, ode mě? Co? - Kytaru!
Model Esteban Harlequin.
Jsem tak nadšená. Přijde do dvou dnů.
Ale nemluvila jsem po telefonu s Estebanem.
Jsem si jist, že má nabitý program, zlato.
Nedělej si ze mě srandu!
Ale dej pozor. Protože Nashville? Už přicházím!
Pozor Nashville!
Připravím večeři.
Máme něco nového.
A co?
Merlík.
Je to nějaká obilnina. Něco jako kuskus, ale jiná.
Četla jsem, že to pochází od dávných Inků,
a je to hodně zdravé.
Máme merlík, Marvine.
Freestyle rap
Hej tlouštíku, co čumíš?
Hádám, že tohle je tvůj míč a řetěz v podobě člověka, že fešáku?
Promiň, nechtěl jsem odposlouchávat, ale myslím, že je to vážně zajímavé.
Stále na tom dělám.
Snažím se přijít, jak to vyplivnout.
Ale díky. Fakt to oceňuji.
Tvá laboratoř?
Ta je všude tam, kde mě něco napadne.
Aha, tak hodně štěstí.
Díky.
Jo, díky. Vážím si toho!
Později fešáku!
Dobře?
Jdi v míru!
Dobře, sedni.
Nesrozumitelný vtip o medvědovi a bazuce
ČTVRTEK
Miluju tvou vůni, když přijdeš v noci domů.
Jak ti voním?
Voníš zlehka po pivu.
Jak bylo to jméno? Něco jako Gaitano Geh...
- Gaetano Bresci. - Jo, Gaetano Bresci.
Jo, spoluzaložil tu v Patersonu ty anarchistické noviny,
ale byly v italštině, nazvané La questione Sociale,
La questione Sociale.
Jo, narodil se v Itálii, ale žil tady.
Byl to tkadlec.
Anarchistický tkadlec.
Bylo to v roce 1890 a v té době lidé v Itálii hladověli.
Při demonstraci na ně nechal italský generál střílet z mušket a děl,
což samozřejmě vyústilo v krvavý masakr, asi ve stovce mrtvých.
Gaetano Bresci byl u toho?
Ne, ten byl tady v Patersonu, ale když uslyšel, že král Itálie,
Král Umberto I vyznamenal generála za statečnost,
kterou projevil při obraně jeho královského dvoru,
dostal se ňák do Itálie a vystřelil na Umberta I čtyřikrát z revolveru.
- Páni! A zabili Bresciho? - Ne. Postavili ho před soud,
kde ho obhajoval anarchistický advokát,
ale protože v té době v Itálii neměli hrdelní tresty,
bylo to kolem roku 1900. Hrdelní tresty nemají ani teď.
Nemůžeš být členem Evropské unie, pokud praktikuješ trest smrti.
Ti nejsou jako my.
Jo.
Každopádně Gaetana Bresciho uvěznili na ostrově, kde věznili jemu podobné
a asi tak po roce byl ve své cele nalezen mrtev.
Zavražděný?
Jo. Nejpravděpodobněji to spáchala vězeňská stráž, ale...
je možné, že spáchal sebevraždu.
Gaetano Bresci.
Myslíš, že tu v Patersonu jsou další anarchisté?
Chceš říct, kromě nás? Zřejmě ne.
Kdy ti začíná hodina?
- V 10:00. - Chceš zajít na kafe?
Určitě.
Záře
Když se probudím dříve, než ty a ty se převalíš čelem ke mě,
s tvou tváří na polštáři a vlasy rozhozenými kolem,
využiji té chvíle a zírám na tebe,
okouzlen láskou a bázní,
že možná otevřeš oči své,
a odeženeš pryč světlo denní.
Ale možná s odchodem svitu denního
poznáš, jak moc se má hruď a hlava
pro tebe hroutí, jejich hlas je uvězněn
uvnitř, jako nenarozené dítě
obávající se, že nikdy nespatří světlo denní.
Díra ve zdi nyní jemně září,
zmáčená modrou a šedou. Zavazuji si boty,
scházím po schodech a postavím na kávu.
Zahřál jsem ti ji, Donny.
Teď je spíše na odpis.
Jsi v pohodě?
Teď, když se ptáš, no, vlastně ne.
Stěhuje se k nám tchýně. Moje kočka dostala cukrovku,
a léky, jak víš, jsou drahé a teď začala dcera brát hodiny houslí,
a já z toho šmidlání ztrácím rozum. Co říct, Patersone?
Chápu, je mi to líto.
No, je to mé břímě, Takové zvláštní břemeno.
No jo.
No, uvidíme se zítra.
Promiň.
Není ti nic, samotné?
Není. Čekám tu jen na mámu a sestru,
jsou v patře v támhle té budově.
Nebude ti vadit, když si tu sednu, dokud tvá máma nepřijde?
Jistě.
- Ano? - Jo.
- Vy jste řidič autobusu? - Ano.
Řídil jste někdy autobus, co vypadá jako akordeon?
To je kloubový.
Kloubový.
No, akordeon.
Ne, jen ty běžné.
Už jste někdy řídil hasičský vůz?
Ne, jen autobusy a auta,
a párkrát velké auto.
Ale, to je všechno.
Zajímá vás poezie?
Vlastně trochu ano.
- Opravdu? - Jo.
Píšu básně.
Mám je všechny v tomhle diáři.
Tajném diáři.
Jsi básnířka.
- Jo. - To je skvělé.
Chcete nějakou slyšet?
Jistě, určitě.
Ale moc se nerýmuje.
To nic. Mě se právě líbí ty, co se nerýmují.
Jo, mě taky.
Dobře.
Tahle se jmenuje "Vodopád".
Ale dvě slova.
"Voda... padá", jasný.
Jasný.
"Voda padá."
Voda padá z čistého vzduchu.
Padá jako vlasy,
padající mladé dívce přes ramena.
Voda padá.
Vytváří v asfaltu kaluže,
vypadajíc jako špinavá zrcadla, ve kterých jsou mraky a budovy.
Padá na střechu mého domu, padá na mou matku a mé vlasy.
Většina lidí to nazývá déšť.
To je krásná báseň.
Opravdu se vám to líbilo?
Jo, opravdu. Myslím, že je krásná.
Voda padá.
Děkuji.
Moc se to nerýmuje.
Ne, ale první dva řádky ano.
Příjemným dojmem. A myslím, že obsahuje pěkné vnitřní rýmy.
Trochu jo.
Máma už je.
To je má sestra. Jsme dvojčata.
Bylo příjemné se s vámi setkat.
Také tě rád poznávám! Rád jsem tě poznal, básnířko!
Máte rád Emily Dickinsonovou?
Ano. Je to jedna z mých oblíbených.
Skvělé.
Řidič autobusu, který má rád Emily Dickensonovou.
Voda padá z čistého vzduchu.
Padá jako vlasy.
Padající mladé dívce přes ramena.
Jsem tak rozrušená, co mi na to řekněš.
Trochu čerstvé bazalky. Pěstuji ji na okenním parapetu.
Máme na večeři koláč?
Jo, je určený na večeři.
Co myslíš, že je uvnitř?
Uvnitř tajemného koláče?
Nevím. Ryba.
Ryba ne, hlupáčku.
Mám ti to říct?
- Ano, prosím. - Dobře.
Sýr čedar a růžičková kapusta.
Vážně?
Jo! Jsou zapečené v koláči.
Nezní to chutně?
Miluješ růžičkovou kapustu a máš rád čedar.
To ano. Zní to velmi originálně.
To jsi našla v kuchařce?
Ne, vymyslela jsem to.
Tajemný koláč.
Udělala jsem jeden malý pro Marvina. Zdálo se, že mu to chutná.
Tajemný koláč.
Zlato, jsem ráda, že ti to chutná.
Když už mluvíme o tajemném koláči, chci ti něco říct o tajném notýsku.
Co?
Už jsi někdy slyšel o starém italském básníkovi, Petrarcovi?
Petrarca. Je tvůrcem sonetu.
Četla jsem, že mezi jeho první knihy básní, patří dílo "Má tajná kniha".
Jakou máš ty.
To jsem netušil.
Četla jsi to?
Našlas to na internetu?
A také to, že všechny milostné básně napsal pro krásnou dívku,... Lauru.
To je pravda.
Takže máš mnoho společného s jinými velkými básníky. Chápeš?
Tam se ti to nelíbí?
Je to vodopád. Tvé oblíbené místo.
Nejsem si jistá.
Ale jo, jeví se tam pěkně.
A pamatuj, slíbils, že o víkendu si uděláš kopie tvých básniček.
Ano, hned jak budu mít čas.
Slíbil jsi to. Na tento víkend.
Udělám to. Ne. Slíbil jsem to.
Tak proč mi něco nezarecituješ.
Aspoň pár řádků milostné básně.
Mohu ti odrecitovat pár řádků, které jsem nenapsal já.
Jsou to řádky tvého hrdiny, Carla Williama Carlose?
Williama Carlose Williamse.
Vím, miláčku, jen tě škádlím.
Ne, je to báseň od dívky, kterou jsem potkal.
Potkal jsi dívku?
Potkal jsem jednu malou holku. Jako 10 letou holku.
V autobuse?
Ne. Potkal jsem ji na cestě domů z práce, poblíž starých továren.
Čekala na mámu a její sestru,
a všiml jsem si, že drží notes s básněmi a jednu mi přečetla.
Z jejího tajného notýsku?
Jo, přesně tak.
Obraz s vodopádem mi to připoměl.
Vzpomínám, jak to začalo.
Voda padá z čistého vzduchu.
Padá jako vlasy.
Padající mladé dívce přes ramena.
Pěkné.
Skoro jako jedna z tvých.
Měla dlouhé vlasy?
Ano, měla.
Lauro, na co je ta mouka a věci kolem?
Pro mé košíčky, pamatuješ?
V sobotu jsem na řadě v pekařském stánku na farmářském trhu.
Myslela jsem, že je sobota, ale můj Bože, ta je až pozítří.
Musím upéct tolik košíčků. Bože.
Ten koláč ti nechutná?
Ale ano.
Náš Romeo a Julie.
Nebo spíš Anthony a Kleopatra.
Když už mluvíme o Romeovi a Julii.
Abbott a Costello.
Lou Costello musí být ta nejslavnější osoba Patersonu.
Pravděpodobně ano. Myslím, že jo.
Má tu postavenou sochu a je po něm pojmenovaný park.
Že jo. Ale i Alexander Hamilton má sochu. Jiní mají sochy.
Ale nemají svůj park.
Dokonce ani Phinney Whop nemá park.
Starý dobrý Lou Costello.
Zajímalo by mě, kde se narodil Bud Abbott.
Také v Jersey.
V Asbury Parku. Asi 1895?
Ty víš?
No samo, chlape. Mám sakra dobrý přehled o všem možném.
O tom Lou Costellovi?
"Kdo je první?"
Kdo je první. [název představení] Co je druhý.
Nevím je třetí.
Počkej. Kdo je první?
Kdo je první.
Řeknu ti, kdo bude první.
A taky ti řeknu, co bude to druhé, ale to raději nechtěj vědět.
Můžu to vysvětlit, zlatíčko.
Ne, já ti to vysvětlím.
To je má sklenice na peníze.
Jsou to peníze, které jsem si našetřila pro kadeřnici.
To jsou mé peníze. Moje!
Slibuji ti, vrátím je!
Vrátím je zpátky po šachovém turnaji, co bude o víkendu.
Šachovém turnaji? Šachovém turnaji?!
Docu, pokud nevrátíš ty zatracené peníze zpět, kup si lístek do pekla.
Vše dobrý, Docu?
Patersone, ty stále nemáš mobilní telefon?
Ne, ne. Ani ho nechci.
Svazuje to.
A co tvá lepší polovička? Nechce?
Ona už má. A noťas a iPad.
A nechce po tobě, abys měl i ty?
Ne.
Ne, nevadí jí to.
Moc dobře mi rozumí.
To jsi šťastný chlap.
Jiný tvar lze složit do něčeho většího.
Řeknu ti něco většího.
Hej Docu, co má Abbott a Costello společného s Romeem a Julií?
Prosím, zůstaň, prosím!
Everette! To raději zemřu.
Můžeme pro to něco udělat?
Ne.
Říkám, snaha někoho změnit, udělá celou věc horší.
PÁTEK
Dobré ráno.
Ráno.
Vstal jsi pozdě, drahý.
Tvé magické hodinky tě neprobudili.
Jo, dnes jsem trochu zaspal.
Jsou dny, kdy ti něco uvnitř prostě nedovolí se probudit.
Cítils to někdy?
Dnes.
Bože, mám co dělat.
Vím, že je to blbost, ale já se tak moc těším na farmářský trh.
Poněvadž jestli se mé košíčky stanou senzací,
mohla bych být na cestě k úspěšnému podnikání.
To by bylo úžasné, lásko.
A víš, co ještě?
Dnes by měla dorazit má kytara.
Má kytara Harlequin, přímo od Estebana.
Myslíš, že ji Esteban doručí osobně?
Kdo ví?
Voní to dobře.
Líbí se mi tvá zručnost.
Běh
Běžím skrze triliony molekul,
které uhýbají stranou, aby mi udělaly místo,
zatímco na obou stranách, se triliony dalších drží na místě.
Stěrač předního skla začíná kvičet.
Déšť ustal. Já zastavuji.
Ráno, Donny.
Jsi v pořádku?
Ne, fakt ne.
Stejně ti je to jedno.
Běžím skrze triliony molekul,
které uhýbají stranou, aby mi udělaly místo,
zatímco na obou stranách, se triliony dalších drží na místě.
Stěrač předního skla začíná kvičet.
Déšť ustal. Já zastavuji.
Na rohu ulice tiskne chlapec ve žluté bundě matčinu ruku.
Co se děje?
Bude asi nejlepší, když budeme stát, co nejdále od autobusu.
Nezačne to hořet, nebo tak, že ne?
Mohlo by to explodovat v ohnivou kouli.
Ne, madam. Jen závada v elektrice.
Co teď s námi bude?
- Ztvrdneme tady? - Ne, další autobus brzy přijede.
Drahý Bože!
Proč se vrací zpět, když nám řekl, aby si všichni vystoupili.
Raději se přesuneme támhle, pokud to nevadí.
Děkuji mnohokrát.
Dobře lidi, připojte se k dalším cestujícím, prosím.
- Došlo palivo? - Toho je dostatek,
to je jen závada v elektrice.
Asi sabotáž.
Pojď sem.
Další autobus vás za minutu nabere.
Všem se omlouvám za tuto nepříjemnost.
Bude nejlepší, když tu pár minut počkáme.
A já teď přivolám náhradní autobus.
Nemáte ještě chytrý telefon?
Ne, já ne. Nemám ho sebou.
Chcete použít můj, pane řidiči autobusu?
Kdyby ti to nevadilo, díky.
Co se stane s tímto autobusem?
Přijede velký tahač a odtáhne ho do depa.
- Skvělý! - Děkuji mnohokrát.
Budu stát tu. Omlouvám se.
Ahoj, tady je Paterson, autobus # 23, mám problém.
Potáhněte všemi strunami najednou.
To je váš první akord.
Překvápko!
Sedni si na moment, drahý a poslechni si toto.
Dobře.
Pracoval jsem na železnici,
dlouhé dny celý život.
Pracoval jsem na železnici,
jen aby mi to uteklo.
Ale je to docela úžasné na někoho, kdo na to nikdy nehrál.
Opravdu úžasné.
To ses naučila dnes?
Jo, z instruktážního DVD.
A taky celý den peču.
Jsem uchvácen.
Není nádherná?
Jste jedna pro druhou jako stvořené.
Jak se jí to říká, "Jester"?
- Ne, "Harlequin". - Harlequin.
A děkuji ti, má lásko.
Vypadáš trochu přešle.
Přišels o něco později.
Měl jsi pěkný den?
Měl, než se porouchal autobus.
Autobus se porouchal? Nehrozilo nebezpečí?
Ne, zapraskalo v něm. Byl to problém v elektrice.
Problém v elektrice?
Nemohl se rozletět v ohnivou kouli?
Ne, ne. Je to jen starý autobus.
Měli by dát svému nejlepšímu řidiči a velkému básníkovi nový autobus,
aspoň to by mohli udělat.
Město Paterson?
To asi ne.
Jsem ráda, miláčku, že jsi v pořádku.
Možná by se ti ten mobil hodil. Pro případ nouze.
Ty víš, že nechci.
Svět fungoval dříve i bez nich.
Vím, drahý, ale také někdy věci zjednodušují.
Zlato, v kuchyni je z pečení binec, neobjednáme si něco?
Třeba pizzu?
Pizza je dobrý nápad.
Fajn.
A po večeři, zatímco budeš venčit Marvina,
se budu nadále procvičovat.
Chci se alespoň naučit zbytek té písně.
Harlequin.
A co udělají, pošlou tam mechanika, nebo toho hajzla odtáhnou, či co?
Jo. Odvlečou ho zpátky do depa, a pošlou náhradní autobus.
Člověče, mohlo to být horší.
Zpropadená věc mohla explodovat v zasranou ohnivou kouli!
Docu, pokud zítra nic neděláš,
koná se znovu farmářský trh.
A mám ověřené,
že v pekařském stánku budou na prodej fantastické košíčky.
Zítra je sobota.
Čeká mě velký šachový turnaj v Camdenu.
Dobře.
Dobře. Tak hodně štěstí.
Jo, díky.
Ahoj kluci.
- Čau Marie. - Ahoj maličká!
Jak se daří tobě a Romeovi?
Prosím tě, ten Everett.
A nedaří se.
Nevím, na co si hraje.
Myslím, že klíčové slovo je "hraje".
Jak dobře ho znáš?
Známe se dlouho, už od dětství,
a vážně mi na něm záleží, ale...
celé to chození spolu byla velká chyba.
Očividně.
To je bezva. Jen se musí vyjádřit.
Byl vždycky takový. Má rád nějaké to drama a pak ho to přejde.
Dobře, ale neudělá nic bláznivého, že?
Všechno, co dělá, je bláznivé.
My o vlku.
Lásko, musím s tebou na minutu mluvit.
Everette, proč na mě prostě nezapomeneš.
Protože tě miluju.
Nemůžeš mě mít.
Dobře.
Dobře, tak potom. Nikdo ani hnout!
Když tě nemůžu mít já, tak ať tě nemá nikdo.
Everette,
přestaň si tak bláznivě hrát.
Bláznivě?
Chceš vidět blázna?
Ukážu ti blázna!
Dobře ty, Patersone.
Ty zatracený klaune.
Přilezeš tu, všechny vyženeš,
rozkopu tvou černou prdel.
Bez lásky,
jaký má tohle všechno smysl?
Díky Patersone.
To bylo velmi hrdinské.
Jo, páni, já ti nevím.
Kdyby nebylo tebe,
mohl by se ten hajzl zastřelit kusem pěny.
SOBOTA
Dobré ráno.
Kolik je hodin?
Je sobota ráno, lásko.
Domů jsi přišel o něco později.
Jo.
Něco se...
v baru semlelo.
Co se stalo v baru?
Co se stalo?
- Muž měl pistoli. - Cože?
Myslel jsem, že má skutečnou zbraň a vyhrožoval tam holce a...
Můj Bože, hrozil dívce?
Vyhrožoval, že se zastřelí.
Protože je do ní zamilovaný.
Je to trochu komplikované a já se ho snažil zastavit,
a vyrazil mu pistoli a...
ukázalo se, že ta zbraň byla hračka, která střílí malé pěnové pelety.
Ale vypadala jako opravdová.
Zlato.
Z toho jde strach.
Jednal si tak hrdinsky.
Říkala jsem ti, že to místo může být nebezpečné.
Kdokoli tam může kdykoli přijít s brokovnicí, nebo tak.
Teď chápeš, co jsem tím myslela?
- Jo. - Jo.
Byla to jen hračka.
Proč jsi už vzhůru?
Je sobota.
Musím si nabalit košíčky a zajít na farmářský trh.
Nevzpomínáš si?
Teď už ano.
Cítím vůni košíčků.
A já cítím závan piva.
Páni! Vypadá to fantasticky, lásko.
Děkuji.
Děkuji!
Kdo to sedí na tátově židli?
Kdo to sedí na tátově židli, co?
William Carlos Williams?
Ne. Carlo William Carlos.
Přečteš mi tu, co mám tak ráda?
To je to stejné.
Hned to bude.
To je to stejné.
"Snědl jsem švestky, co byly v ledničce..."
"co jste si zřejmě schovávala na snídani,"
"odpusťte mi,"
"byly vynikající!"
"tak sladké..."
"a tak studené."
Tuhle báseň miluju.
Jo, je dobrá.
Tvé jsou stejně tak dobré.
No.
Pamatuj, co jsi slíbil.
Slíbil jsem to.
Raději už vyrazím.
Mohl bys dát zbytek do krabic?
Jistě.
Dobře.
Tohle je poslední.
- Děkuji. - Páni.
Takhle pohromadě vypadají skvěle.
Jsem tak nervózní.
Dobře.
Pokud s nimi pojedeš pomalu, nemělo by se nic stát.
Jo. Dobře.
Nebereš si ho s sebou?
Zlato, nemůžu.
Možná bys ho mohl vzít později na procházku, co?
Miluji tě!
Tak pojď, Marvine.
No tak, Marvine, nemůžeme chvíli postát?
Sluníčko
Mé sluníčko, rád bych občas přemýšlel o jiných dívkách,
ale je pravdou, že kdyby jsi mě někdy opustila,
vyrval bych si srdce z těla a už bych ho nevložil zpět.
Na světě není nikoho, jako jsi ty.
Jak trapné.
- Miláčku? - Tady dole!
Jak to šlo?
Zlato, jsem tak šťastná.
Nebudeš mi věřit, ale vydělala jsem 286 dolarů.
Co? Jak?
Mé košíčky šly šíleně na dračku, všichni o nich mluví.
To je fantastické!
Marvin.
286 dolarů v hotovosti, lásko.
Páni!
Nic extra to není.
Jsou to jen hloupé košíčky, ale jsem na sebe docela hrdá.
To bys měla.
Můžeme to oslavit?
Jasně, co podnikneme?
V prvé řadě si to chci užít.
Dobře.
Chtěla bych jít na večeři a z ní pak do kina.
Nebyli jsme tak dlouho v kině.
Nebyli. Na co půjdeme?
Víš, jedno divadlo v obchoďáku teď pouští v sobotu staré horory.
Půjdeme na starý, strašidelný film.
Jdu se převléknout a připravit.
Jsem na tebe velmi hrdý.
A na tebe taky můj mužíčku.
Zůstaneš tady a budeš střežit palác.
Zlato, mám si změnit košili?
Ano.
To je tak legrační!
Jako bychom žili ve 20. století.
- Tohle je pan Parker, Lota. - Jak se máte?
Nebojte se.
Jak se máte?
Pan Parker k nám dorazil přes moře.
Je to čistá polynésanka.
Jediná žena na celém ostrově.
No, nechám vás dva mladé o samotě.
Mám práci.
Nechcete se posadit?
Pocházíte z moře?
No, spíše...
přežil jsem na otočeném záchranném člun.
Odcházíte?
Zítra ráno.
Přeji si, abyste neodcházel.
To je od vás velmi milé, ale...
Musím.
Vrátíte se, zase?
No, já nevím.
Co se stalo, že jste jediná žena na tomto ostrově?
Doktor Morreu vás sem přivedl?
Omluvte mě, jestli se vám zdám být moc zvědavý.
Rychle, prosím!
Vypadni!
Dělají vivisekci na lidech.
Řežou po částech lidi zaživa.
Teď chápu, kdo jsou ti domorodci.
Jsou to jeho oběti.
Líbilo se mi to, ale bylo to v černobílé.
Jo, neviděl jsem černobílý film dlouhou dobu.
Nejvíce se mi líbilo, když hlavní postava políbila tu divokou dívku.
Vypadáš jako ona.
Vážně. Jste jako dvojčata.
Děkuji za doprovod na večeři a do kina.
Jsem ráda, že jsme byli venku.
Co si takhle vyjít každý víkend?
Jo.
Teď, když jsi Královna košíčků v Patersonu.
Královna košíčků v Patersonu.
To se mi líbí.
Díky.
Co to je?
Marvine?
Marvine, kdo to udělal?
Můj Bože!
To je tvůj notýsek.
Co?
Tvé básně.
Lásko, je mi to tak líto.
Ani nevím, co říct.
Obvykle máš notýsek dole v sutenénu.
Myslím, že jsem ho nechal tady na pohovce.
Ten hloupý pes.
Za trest bude v garáži.
NEDĚLE
Lásko, ještě je tak brzy.
Je neděle.
Prosím, lehni si ještě.
Prosím, miláčku.
Lehnu, miláčku.
Ještě spi.
William Carlos Williams "Úplné sebrané básně"
Nemám tě rád, Marvine.
Marvine, neměl bys být v garáži?
Ne, to je v pohodě. Pustil jsem ho tu, když jsem šel ven.
Ne, vrátí se tam zpátky.
Pojď Marvine.
Ne. Zůstaneš tam!
Přála bych si, abys mi přečetl jednu ze svých posledních básní.
Možná bych si je zapamatovala.
To nic.
Byla to jen slova.
Přepsaná slova.
Lásko, je mi to tak líto.
Všechny kousky jsem posbírala.
Možná by se mohly nějak poskládat znovu dohromady,
přes počítačový program, nebo tak.
Mohu tě nějak rozveselit?
Mohla bych ti hrát píseň, kterou jsem se učila hrát na kytaru?
Ne. To je v pohodě.
Oceňuji tvou snahu,
ale teď zrovna ne.
Dobře?
Lásko, chceš tu být o samotě?
Mám jít na chvíli ven?
Ne, ne. Netrap se tím.
Spíš půjdu ven já.
Trochu se projdu.
Patersone.
Jsi to ty.
Ahoj, Everette.
Omlouvám se, za tu noc.
Ztratil jsem hlavu.
Jo.
Nic se neděje. Je ti lépe?
Jo.
Myslím, že ano.
A ty jsi v pohodě?
Vypadáš trochu smutně.
Jo, víš...
Jsem v pohodě.
Jak se říká,
"Slunce každé ráno vyjde a každý večer zapadne."
Vždy tu bude další den. Že jo?
Jo.
Zatím.
Zatím? Jo.
Tak... myslím... Uvidíme se později?
Jo. Opatruj se.
Jo, ty taky.
Omluvte mě, prosím.
Mohu si přisednout?
Jo.
Ano, jistě.
Děkuji.
Promiňte.
Možná, že nevyptávání se je zdvořilejší,
ale mohu se zeptat,
jste odtud, z Patersonu, New Jersey?
Jsem?
Jo.
Ano jsem. Narodil jsem se tady.
Omluvte mě znovu,
ale znáte velkého básníka, Williama Carlose Williamse,
odtud z Patersonu, New Jersey?
Jsem vědom o jeho tvorbě.
Vynikající.
Mohu se zeptat, vy jste také básník
z Patersonu, New Jersey?
Ne.
Chápu.
Jsem řidič autobusu.
Jen řidič autobusu.
Řidič autobusu v Patersonu?
Aha.
To je velmi poetické.
O tom trochu pochybuji.
Ano.
Mohla by to být báseň od Williama Carlose Williamse.
Neznal jste zajímavého francouzského umělce, Jeana Dubuffeta?
Býval meteorologem na vrcholu Eiffelovy věže v Paříži v roce 1922.
Velmi poetické.
Jo, Jean Dubuffet.
Jo, byl to meteorolog.
To jsem se naučil od mého zajímavého básníka,
Franka O'hary, New York City.
Jo.
O tom jsem taky četl.
Frank O'Hara je fajn.
New York School.
Aha.
Vy asi máte poezii moc rád.
Dýchám poezií.
Takže píšete básně?
Ano.
Mé notesy.
Jo.
Mé básně jsou pouze v japonštině.
Bez překladu.
Poezie v překladu je jako,
sprchovat se v pláštěnce.
Chápu, co tím myslíte.
Doufám, že to není nevhodné chování,
ale chci se zeptat, co děláte tady v Patersonu?
Jezdím sem kvůli vašemu zajímavému básníkovi,
Williamu Carlosu Williamsovi,
který žil a skládal své básně tady v Patersonu, New Jersey.
- Jak víte. - Jo. Bydlel tady.
Byl to doktor.
Aha.
Aha, co?
Také tu vyrostl Allen Ginsberg.
Rovněž v Patersonu, New Jersey.
Jo, to je pravda.
Odjíždím zítra.
Rád jsem vás poznal.
Letíte zpět do Tokia?
Do Osaky.
Osaky.
Šťastnou cestu.
Děkuji.
Promiňte.
Dárek.
Dárek?
Ano.
Prázdná stránka někdy poskytne nové možnosti.
Děkuji. To je od vás velmi milé.
Promiňte.
Aha.
Řádek
Na světě je stará píseň, kterou si můj dědeček prozpěvoval,
a která obsahovala otázku, "nebo bys byl raději rybou?"
V té samé písni, je ta samá otázka, ještě s mulou a prasátkem,
ale tu jednu, kterou občas slyším v mé hlavě, je ta s rybou.
Jen ten jeden řádek.
Byl bys raději rybou?
Jako by zbytek té písně, tam ani nebyl.
PONDĚLÍ
z EN do CZ přeložil C75 (cybero75) [v1.0]