Schizofrenie
•	Charakteristika
•	Schizofrenie = závažná duševní choroba, která se projevuje chronickým narušením myšlení a vnímání, poruchou emotivity a osobnostní integrity.

•	První zmínka již před 3400 lety – popis bizarních projevů: „stav, který je způsobem ďáblem a projevuje se žravostí, oplzlostmi, svlékáním do naha, ztrátou paměti a nezvyklými pohyby“ (Smolík 1996).

•	1896 německý psychiatr Krapelin = dementia precox – předčasná demence.

•	1911 – schizofrenie = rozštěp, rozpolcení osobnosti a dezintegrace psychických funkcí.

•	Výskyt a příčiny vzniku
•	Postihuje asi 1% populace bez ohledu na zeměpisnou lokalizaci a rasovou příslušnost.

•	Vzniká nejčastěji v mladém věku, v rozmezí 
15 - 35 let, u žen později, než u mužů.

•	Přesnou příčinu nelze jednoznačně určit.

•	Spíše se jedná o kombinaci faktorů: dědičné dispozice, vývojově podmíněné změny, specifické zkušenosti a vyvolávající podněty.

•	příčiny vzniku - dědičnost
•	Podílí se na vzniku schizofrenie.

•	Prozatím se neví, o jaký typ genu jde a jakou dědičností se přenáší.

•	Může to být jeden gen i více genů.

•	Genetické zatížení se nemusí projevit.

•	Existují hypotézy o tom, že by se na vzniku schizofrenie mohly podílet chromozomy: 2, 4, 5, 9, 10, 13, 22.

•	příčiny vzniku – změny ve struktuře a funkci mozku
•	Genetické informace se mohou projevit určitou změnou ve struktuře a funkci mozku.

•	Mozek má menší hmotnost, což je dáno poklesem mozkové kůry.

•	Strukturální změna částí mozku.

•	Změna počtu neuronů i fungování synapsí.

•	Poruchy metabolismu mozku – neurotransmiterů – narušení informačního přenosu.

•	příčiny vzniku – vnější vlivy
•	Prenatální vlivy – hypoxie, podvýživa

•	Postnatální vlivy – vlivy psychosociálního charakteru spojené především s rodinou – nepříznivě disponovaný jedinec nedokáže tyto vlivy zvládnout.

•	Koncept vulnerability = zvýšená citlivost k různým podnětům, především sociálního charakteru, snížená frustrační tolerance, zvýšená citlivost.

•	Klinické projevy – akutní epizoda
•	Změna psychických funkcí přetrvávající alespoň 1 měsíc.

•	Poruchy vnímání = halucinace

•	Poruchy myšlení = poruchy dynamiky i formálního myšlení, bludy.

•	Narušení orientace v realitě = distorze skutečnosti, naprostá dezorientace ve vnímání světa, sebe sama i zpracování informací.
•	Klinické projevy – akutní epizoda
•	Autistické projevy = nepoznávají rodinné příslušníky, obracení se do vlastního světa fantazie, reálnému světu nerozumí.

•	Poruchy verbálního projevu = nesouvislý, nesmyslný, ochuzený řečový projev, verbigerace, neologismy, neobvyklá, nesmyslná slova.

•	Poruchy emotivity = neadekvátní citové reakce, přecitlivělost, emoční labilita, afektivní ambivalence, citová otupělost.
•	Klinické projevy – akutní epizoda
•	Poruchy jednání = neklid, neadekvátní smích, ztuhnutí, nemluvnost, nadměrná aktivita, echolálie, echopraxie.

•	Poruchy osobnosti = různé typy, poruchy integrity osobnosti

•	Nepřiměřený náhled na nemoc a ambivalentní vztah k lékařům.

•	Klinické projevy – chronický průběh
•	Projevy jako v akutní epizodě, které přetrvávají, nebo se vracejí v podobě ataků.

•	V jejich důsledku vznikají chronické symptomy:

•	Celkové snížení aktivity
•	Úbytek schopností emočně reagovat
•	Zpomalenost myšlení a řeči
•	Nedostatek iniciativy
•	Tendence k sociální izolaci
•	Úpadek sociálního chování a péče o sebe sama.

•	Typy schizofrenie
•	Paranoidní schizofrenie

•	Nemocný je ke svému okolí patologicky podezíravý, vztahovačný a na základě bludu je přesvědčen o tom, že ho někdo pronásleduje

•	Nemocný je přesvědčen, že bude zničen buď lidmi z blízkého okolí nebo nadpřirozenými bytostmi.

•	Hrozí zde riziko napadení blízkých osob.

•	Může se objevit i patologická žárlivost
•	Typy schizofrenie
•	Hebefrenní schizofrenie

•	Vzniká v období adolescence a rané dospělosti, tj. mezi 15-25 lety.
•	Mívá špatnou prognózu, protože zasáhne vývoj osobnosti v době, kdy by se měla vytvářet a stabilizovat nová identita.
•	Jeví se jako prohloubená a protrahovaná puberta s podivným způsobem uvažování, nápadným šaškováním  a klackovitým chováním.
•	Porucha myšlení – sklon k pseudofilozofickému myšlení, potíže s vymezením vlastní identity, kým je a kdo je.
•	Typy schizofrenie
•	Hebefrenní schizofrenie

•	Poruchy emocí – podrážděnost, střídání emocí, typická je tzv. moria = hypomanická nálada s tendencí k nevhodnému žertování. Postupně dochází k oploštění emočního prožívání k apatii.

•	Sociální chování – nedostatek zábran, sociální necitlivost, hrubost, vulgarita, nadměrné sebevědomí, znevažování druhých lidí, výrazné mimické a pantomimické projevy, grimasování, podivný smích
•	Typy schizofrenie
•	Katatonní schizofrenie
•	Typická nápadnostmi v oblasti motorické aktivity, 2 formy:

•	Produktivní forma = nadměrná a nepřiměřené pohybová aktivita, excholálie, echopraxie.
•	Stuporózní forma = zpomalení a útlum veškeré motorické aktivity a ztráta vůle, pacient se nehýbá, vydrží dlouho v jedné poloze, nemluví a projevuje odpor vůči motorické aktivitě. Reakce jsou paradoxní, negativistické, pacient reaguje jako loutka (flexibilitas cerea – vosková ohebnost). Pacient má hlasové halucinace, které mu zakazují jíst, mluvit, jsou nevyzpytatelní.

•	Typy schizofrenie
•	Simplexní schizofrenie

•	Charakteristický je časný a plíživý vznik.
•	Na počátku se může jevit jako porucha osobnosti s nápadnou leností a sociální nepřizpůsobivostí.
•	Nemocní nerespektují běžné sociální normy, potulují se a zahálejí.
•	Jsou bez zájmu o cokoli, tráví celé dny v nečinnosti, bývají apatičtí, autističtí.
•	Nezvládají běžné požadavky, přestávají o sobě pečovat a upadají.
•	Myšlení se postupně zhoršuje až na úroveň demence.

•	Prognóza
•	Onemocnění, které má náhlý a bouřlivý začátek, mívá i lepší prognózu než varianta, kdy se rozvíjí plíživě.

•	Rizikový faktor je i raný vznik onemocnění.

•	Ženy mají lepší prognózu než muži, protože se u nich objevuje později, než u můžu.

•	Pokud neměl člověk před onemocněním výrazné psychické obtíže, má větší šanci na zlepšení.

•	Důležitou úlohu hraje i sociální zázemí.

•	Léčba a resocializace
•	Schizofrenie je léčitelná choroba, i když mnohdy nedojde k úplnému uzdravení.

•	Léčba je dlouhodobá a kombinovaná:

•	Psychofarmakologická léčba = v současné době jsou léky na vysoké úrovni, v akutní fázi je nutná hospitalizace.
•	Psychoterapie
•	Socioterapie = úprava soužití v rodině, aktivizace nemocných, chráněné bydlení, chráněná pracoviště, eliminace zátěžových vlivů.
•