LEXIKOLOGIE 2

„Slovo“
•	pojem vymezen intuitivně - pro odborné účely nevhodný
•	rysy - pouze relativní platnost
•	fonetická podoba - řada fonémů, přízvuk
•	grafická podoba - oddělení mezerami
•	nositel významu
•	jednota formy a významu
•	přemístitelnost
•	nepřerušitelnost
•	nahraditelnost - paradigmatičnost
•	spojovatelnost - syntagmatičnost
•	větotvornost
•	ustálenost
•	ustálená jazyková jednotka mající specifickou zvukovou, příp. grafickou formu, ve větě přemístitelná, nesoucí specifický význam lexikální, gramatický, příp. pragmatický; ve spojení s jinými jednotkami tohoto typu vytváří jednotky vyšší roviny

Arbitrárnost formy slova
Motivace 
•	přímá (mimojazykovou realitou) 
•	relativní (vnitrojazyková): slovotvorná, sémantická
Lexikalizace - oslabení bezprostředního vztahu k motivující jednotce, upevnění vztahu k označovanému; ustálení lexikální jednotky
Lidová etymologie

Lexikální jednotka = lexém
•	abstraktní jednotka zahrnující všechny své konkrétní realizace (typ x token)
•	posloupnost fonémů/ grafémů mající význam jako celek, sémanticky nedělitelná na menší jednotky, které jsou prvky otevřených substitučních tříd
•	jednoslovná (šeřík) x víceslovná (zlatý déšť)
•	hláskové, grafické, morfologické varianty = 1 lexém x slovotvorné varianty = 2 lexémy
•	hyperlexém zahrnuje všechny významy vícevýznamové jednotky; lexie - jednotlivé významy