LEXIKOLOGIE 8

Paradigmatické vztahy
•	 opozitnost
•	logický protiklad dvou skutečností
•	polární, kontrární, graduální (antonymie) - krajní meze vlastnosti, nepokryto celé spektrum, např. malý - velký; maximální bod - obecný název vlastnosti; elativ
•	komplementární, kontradiktorická - pokrytí celého spektra, vzájemně se vylučují, např. živý -mrtvý
•	vektorová - protichůdný směr, např. přijít - odejít
•	konverzívnost - táž skutečnost viděná z protikladných pohledů, např. koupit - prodat
•	kontextová - jen v určitém kontextu, např. bílý-červený o víně
•	polysémie a homonymie
•	lexémy se shodnou formou a odlišným významem; opak synonymie
•	polysémie – jednotlivé významy geneticky příbuzné; vznik lexikalizací významových posunů 
•	přirozený jev – potřeba pojmenovávat nové jednotky, omezený inventář morfémů; omezená kapacita paměti
•	homonymie – významy spolu nesouvisí, náhodné, neostrá hranice (rozpad polysémie, např.  pero), lidová etymologie 
•	na hranici: konverze (slepý), univerbizace (občanka), homonymní sufixy (nosič)
•	vznik: 
■	2 slova domácí (objetí)
■	slovo domácí a slovo cizí (role, kolej)
■	2 slova cizí z různých jazyků (puk, servis)
•	homonyma 
■	úplná
■	částečná – liší se paradigmatem, např. los
■	nepravá (homofona: objet – oběd, být – bít – beat, know - no; homografa: panický, nitrolebeční – nitroglycerin), paronyma (formální podobnost, adoptovat – adaptovat, řadit – řádit)

•	syntagmatické vztahy
•	mezi lexémy, které lze spojit do vyšších celků
•	spojitelnost - kolokabilita -  na základě významových, gramatických a pragmatických vlastností 
•	kolokabilita 
■	velmi široká (malý, mít)
■	omezená na určité významové okruhy
■	omezená na minimum lexémů(mňoukat, blond) -  viz monokolokabilní jednotky ve frazémech
•	lexém vyžaduje jednotky, které splňují určité podmínky – viz Chomsky, selekční pravidla; 
•	kolokabilita nadřazeným pojmem pro kompatibilitu (významová spojitelnost) a valenci (spojitelnost gramatická)
•	pragmatická omezení: spojování lexémů s podobnými stylistickými charakteristikami