1. základní pojmy:  
* desén – vzor textilie zhotovený tkaním, pletením, potiskováním atd.
* dostava tkaniny – počet osnovních a útkových nití na ploše 1 cm. Vyčísluje se zlomkem, činitel udává počet nití osnovy a jmenovatel počet útkových nití. Buď se podíváme textilní lupou se čtverečkem 1cm2 nebo se ustřihne čtvereček 5x5 cm a z něj se vytahují nitě až se dojde k 1cm2 a ty zbylé nitě se spočítají.  
* osnova – soustava nití uložená ve směru délky tkaniny
* pletenina – plošná textilie vyrobená vzájemným propletením jedné soustavy nití. Rozlišujeme pleteninu zátažnou (z vodorovné soustavy nití) a osnovní (svislá soustava). 
* příze – skládá se z několika vzájemně zakroucených vláken 
* steh – jednotka vzniklá od jednoho vypíchnutí po druhé vypíchnutí jehly. 
* střída vazby (opakování) – je skupina nití a útků tvořící samostatný celek vazby vzorů, který se opakuj (střídá) po šířce i délce tkaniny. Obvykle stačí zakreslit pouze střídu  červeně, podle ní se navádí osnova do brda tkalcovského stavu. Dělí se na základní (plátno, kepr, atlas), odvození (od vazby plátnové, keprové a atlasové),  složení (komponované) – štruks, krep, vaflová vazba, barevné vzorování), ostatní vazebné techniky (vlasové tkaniny, dvojité tkaniny, smyčkové,perlinkové vazby).     
* systém značení textilních vláken – Označení všech druhů vláken se řídí podle normativního označování všech druhů vláken a uvádění tohoto označení na výrobcích viz ČSN 80 0000 z 18.4.1966. Umělá vlákna vyrobená chemickou technologií mají společné označení tvaru vláken malými písmeny:    v – vlákna,  h- hedvábí,  s – střiž

Vlákna	Značení 	Příklad	
přirozená textilní 	aa	ov – ovčí vlna	
hutnická textilní 	Aa	Zl – zlatá vlákna	
chemická textilní: 
z přírodních polymerů
ze syntetických polymerů 	
AAa
AAAa	
VSh – viskózové hedvábí
PADs – polyamidová střiž	
 
textilní vlákna se dělí na – klasická vlákna (ba, vlna, he, le) a chemická vlákna (syntetická a regeneráty celulózy).
 
Původ vlákna	Charakteristika	Druh vlákna	
vlákna rostlinná:
ze semenné složky 
ze stonků  	
jednobuněčná (se)
lýková (ly)	
bavlna – ba
len – ln
konopí – kn
juta – ju
ramie – ra
sisal - 	
vlákna živočišná: 
zvířecí srst
výměšek housenek	
vlna (vl)
pravé hedvábí (ph)	
ovčí vlna – ov
pravé - bm 	

* textilní výrobek – je to textilie (tkanina, pletenina, krajka, netkaná textilie atd.) Textilie se skládají z přadláckých výrobků nebo vláken, přadlácké výrobky (příze, nit, gréž, hedvábí apod.) se skládají z vláken. Vlákno je ústředním stavebním článkem textilu, z něj se zhotovuje příze. 
*  tkanina – textilní plošný výrobek vzniklý křížením dvou soustav nití v určitém rytmu 
*  útek – nit proplétající se mezi osnovními nitěmi v určité vazbě 
*  vazba – způsob křížení osnovních a útkových nití; rozlišujeme vazbu plátnovou, keprovou, atlasovou a od nich odvozené další vazby, způsob vzájemného provázání soustavy osnovních a útkových nití
*  vazný bod – osnovní nebo útkový vazný bod podle toho, která z nití těchto dvou soustav je nahoře. Osnovní bod – osnovní nit váže nad útkem  na lícové straně. Vyjadřuje se na vzornici plným čtverečkem, útkový vazný bod čtverečkem prázdným.  
*  vlákno – se skládá z jedné jednotky textilního podlouhlého materiálu přírodní, umělý, kovový 

2. základní pojmy - technologie: 

*  barvení – částečky barviva rozpuštěné v lázni se přichycují na povrchu vláken a na nich ulpívají. Nejde je už vyprat. Např. modrotisk – metoda barvení tkaniny pomocí negativního tisku; na bílou tkaninu se nanesla rezerva (pop) ve tvaru požadovaného vzorku a po zaschnutí se ponořila do barvící lázně s příměsí (indigo a později chemické sloučeniny); jakmile se tkanina vyjmula z lázně, barvící látka se vzduchem zreagovala a obarvila tkaninu na modro, místa zakrytá rezervou zůstala bílá
*  mandlování – vyhlazování tkaniny, zejména plátna, na madlu, tj. na zařízení, které uhlazuje tkaninu tlakem válců  
*  předení – urovnání vláken do souběžné polohy a jejich zakroucení, při tom vzniká příze různé tloušťky. Předení lze rozdělit na předpřádání a dopřádání. Při předpřádání se vlákna urovnají v tzv. rouno, které se shrne v lehký pramen v němž jsou vlákna paralelně urovnána. Tento pramen se postupně protahováním ztenčuje až na žádoucí tloušťku čímž vznikne přást. Při dopřádání se přást zakrucuje v přízi na dopřádacích strojích. Zakroucení příze je buď levé, nebo pravé a označuje se Z nebo S.      
*  skaní – skroucení dvou přízí společně, 
*  valchování – proces, při němž se srážením a lisováním spsťuje a zhutňuje povrch vlněných látek za působení vlhka a tepla; proces, při němž se vypuzují bělící látky ze lněných tkanin a současně se dosahuje jejich změkčení. Např. sukno – tkanina vzniklá z vlny a následně zvalchovaná
 *  vochlování – pročesání a urovnání vláken lnu před spřádáním. Protahování hroty vochlí se z nich vyčesávala krátká vlákna, koudel. Vlákna na jemná plátna se podobným způsobem zpracovávala ještě vochličkami, kraclemi. Odpadem byla jemná koudel 

3. Textilní materiály

Přírodní vlákna rostlinná (len, konopí, bavlna)
-  Přírodní rostlinné vlákno získané z lýka 
		Len, Flachs, Lin, Flax, Line, Lino, Leň, zkr. lnv 
		Konopí – Hanf, chanvere, Hemp, Canape, Peľka – canabis sativa 

- přírodní rostlinné vlákno získané ze semen – Bavlna, Baumwolle, cotton, chlopok (rj), zkr. bav 

Přírodní vlákna živočišná (vlna a hedvábí)
1/ ovčí vlna ze srsti ovcí – zkr. ov 
2/ Přírodní hedvábí – zkr. ph 

Chemická vlákna z přírodních polymerů: 
Pojmem chemická vlákna je v odborné terminologii označován souhrnně konvolut vláken, která se dělí podle základní suroviny na přírodní a syntetické polymery. Chemická vlákna z přírodních polymerů zajímala vědce již před několika staletími. Již v 17. století se uskutečnily první pokusy o výrobu umělého vlákna chemickou cestou. Úspěchy slavil až francouzský chemik Louis Hilaire de Chardonet (1839-1924) s výrobou umělého hedvábí rozpouštěním střelné bavlny (nitrocelulózy) roku 1883. V roce 1884 získal patent na výrobu umělého celulózového hedvábí a roku 1885 založil ve Francii první továrnu na výrobu umělého hedvábí. Od roku 1891 byla zahájena průmyslová výroba této komodity, a to výroba hedvábí měďnatého a viskózového. 
Od roku 1921 začala produkovat chemická vlákna akciová společnost Česká továrna na umělé hedvábí v Lovosicích. Tato firma byla založena vedením ústeckého Spolku pro chemickou a hutní výrobu spolu a německým koncernem na výrobu umělého hedvábí Vereinigte Glanzstofff- Fabriken, Elberfeld. 
Počátek výroby syntetických vláken leží až u výroby vlákna Pe-Ce, což je zvlákněný chlorovaný polyvinylchlorid. Základem tak byla až práce W. H. Carothese, který v roce 1930 poprvé vyrobil polyamid-6,6 tzv. Nylon a práce prof. Schlacka který v roce 1937 vytvořil vlákno polyamid-6. 
Definice vytvořená Českým statistickým úřadem v roce 2003: jedná se o definici podle Standardní klasifikace produkce. "Chemická vlákna" jsou střižová vlákna a hedvábí (nekonečná vlákna) vyrobená z organických polymerů. Dělíme je dále na vlákna "syntetická" a "umělá". Syntetickými vlákny se rozumí nekonečná nebo přetržitá vlákna získaná chemickou přeměnou syntetických polymerů (nylon a jiné polyamidy, polyestery, akryly, polypropylen atd.). Umělými vlákny se rozumí přetržitá vlákna získaná chemickou přeměnou přírodních organických polymerů jako viskózové hedvábí, acetylcelulóza, alginát atd. 
           	
Viskozová vlákna - Vsh (viskózové hedvábí) a Vss (viskózová střiž) – chemické složení – regulovaná celulóza 
Acetátová vlákna – výroba z vysoce kvalitní celulózy (lintersu), zkr. Acv – 2,5 acetátová vlákna a Atv – triacetátová vlákna. Chemické složení – acetyl celulóza.  

Chemická vlákna ze syntetických polymerů: 
1/ PES – polyesterové vlákno 
2/ PAD – polyamidové vlákno
3/ PAN – polyakrilovité 
4/ POP – polypropylenové vlákno 
5/ PUR – polyuretanové vlákno  
  
Kovová vlákna 
Počátky výroby kovových vláken jsou pravděpodobně v Asii – snad v Číně. Kovové drátky z kujných kovů (převážně zlato a stříbro) jsou kruhového nebo plochého průřezu. Vznik dnešní technologie spadá do 14. stol. V 15. a 16. století je již tato výroba ve Středomoří běžná, přidává se výroba měďnatých a slitinových (mosaz) drátků. Následným postříbřením nebo pozlacením povrchu se podobají drahému kovu – např. tzv. leonské vlákno se vyráběl ze stříbrných drátků do jejichž povrchu se vtíralo plátkové zlato. 
 
Rozbor tkanin a textilních výrobků 
1/ lícová a rubová strana
2/ směr osnovních a útkových nití
3/ surovinové složení
4/ plošnou hmotnost (nemám)
5/ dostavu 
6/ vazbu

Postup zpracování textilního předmětu v muzeu či jiné instituci:
1/ Určení předmětu – identifikace (co to je?)
2/ Původní účel -  podle sdělení informátora nebo podle dochovaných zpráv či známých analogií 
3/ Popis předmětu – tvar, střih (terminologie text. výrobků a materiálů – nutné katalogy)
3a/ Materiálové určení – zkoušky
3b/ Výzdobné skutečnost – barva, výšivka, krajka, aplikace, galanterie (knoflíky, zip, pajetky, korálky), vazba tkaniny, desén tkaniny 
6/ Způsob získání – dar, výzkum, koupě, nález – a vždy doplněno datem a doplňujícími údaji odkazujícími na doklad o převzetí do sbírek
7/ Výrobce -  odborná práce, katalogy 
8/ Datace – odborná práce, katalogy
9/ Zařazení do systému – podle zvyklostí instituce, vzhledem k oborovému systému (není, vše se teprve  rýsuje – katalogy, slovníky ...) 
10/ Zápis do databáze – DEMUS a BACH