Postup při překladu gerundivní konstrukce do latiny
Při překladu české věty vyjadřující nutnost („je / není třeba…“, „(ne)musím…“, „(ne)má být…“, „(ne)musí se…“ atd.) postupujeme následujícím způsobem:
•	Uvědomíme si, zda je latinské sloveso, které použijeme pro překlad, přechodné s předmětem (v akuzativu) nebo nepřechodné, případně přechodné bez předmětu:
•	přechodné s předmětem – použijeme osobní vazbu (např. Učitelé mají chválit dívky)
•	ostatní případy – použijeme neosobní vazbu (např. Všichni musí zemřít. Bylo třeba poslouchat zákony.)
Osobní vazba:
Věta Učitelé mají chválit dívky.
Pro překlad osobní vazby může pomoci přeformulovat si českou větu do pasivní podoby (Dívky mají být chváleny učiteli).
•	předmět slovesa bude podmětem v nominativu: puellae
•	gerundivum se bude shodovat s podmětem: laudandae
•	sloveso se bude shodovat s podmětem: sunt
•	činitel (učitelé) bude v dativu: magistris
Výsledek:	Magistris puellae laudandae sunt.
Neosobní vazba
Věta s vyjádřeným činitelem: Všichni musí zemřít.
Věta bez vyjádřeného činitele s předmětem: Bylo třeba poslouchat zákony
•	vytvoříme neosobní konstrukci -ndum + 3. os. sg. od esse: moriendum est „je třeba zemřít“; parendum erat „bylo třeba poslouchat“
•	má-li sloveso předmět, připojíme ho k neosobní konstrukci bez změny pádu: legibus parendum erat (legibus parere „poslouchat zákony“)
•	je-li vyjádřen činitel, připojíme ho v dativu ke konstrukci: omnibus moriendum est
Výsledek:	Omnibus moriendum est.
	Legibus parendum erat.
Postup při překladu gerundivní konstrukce do češtiny
Věty:	Civibus urbs defendenda erat
	Hominibus laborandum est.
	Parentibus parendum est.
•	nejprve zjistíme, zda má tvar na -ndum u sebe tvar slovesa esse nebo by ho mohl mít (někdy může být vypuštěn)
•	zjistíme, zda je se jedná o osobní či neosobní vazbu.
o	Osobní vazba: shoda gerundiva s podmětem, např. Civibus urbs defendenda erat.
o	Neosobní vazba: -ndum + tvar slovesa esse, podmět (musí být v nominativu, činitel není totéž co podmět!) není vyjádřen ani není zřejmý z kontextu, např. Hominibus laborandum est.
•	vyhledáme jména, která by v aktivní větě byla předmětem: urbs nebo parentibus
•	zjistíme, zda je vyjádřen činitel v dativu: civibus, hominibus
•	přeložíme do češtiny, činitel (je-li vyjádřen) bude často podmětem české věty:
Výsledek:	„Občané museli / měli bránit město.“ „Bylo třeba, aby občasné bránili město.“	
	„Lidé musí pracovat. Je třeba, aby lidé pracovali.“	
	„Je třeba poslouchat rodiče.“