Střídání předložek У, В a prepozic У-, В-

У používáme pro únik shromaždění několika souhlásek složitých pro výslovnost:

1.	Mezí souhláskami: Наш учитель; Десь у хлібах кричав перепел.

3.	Na začátku věty před souhláskou: У присмерку літають ластівки так низько; Увійшли до хати; У лісі стояв гамір, пахло квітами.

4.	Nezávislé na koncovce předchozího slova před dalšími В а Ф, a také před spojením souhlásek ЛЬВ, СВ, ТВ, ХВ: Сидимо у вагоні; Не спитавши броду, не сунься у воду; Велике значення у формуванні характеру має самовиховання; Одягнена у хвою, шумить дрімуча тайга.

10.	Po pauze, kterou označujeme čárkou, středníkem, dvojtečkou, pomlčkou, závorkou a tečkami před souhláskou: Стоїть на видноколі мати – у неї вчись; Це було…у Києві; До мене зайшла товаришка, учителька із сусіднього села.

В používáme pro únik shromaždění několika samohlásek:

1.	Mezi samohláskami: У нього в очах засвітилась відрада; Була в Одесі; Прочитала в оголошенні.

3.	Na začátku věty před samohláskou: В очах його світилася надія; В Антарктиді працюють наукові експедиції.

4.	Po samohlásce před většinou souhlásek (kromě в, ф, льв, св, хв a podobně): Пішла в садок вишневий; Люди врозкид розляглися в траві.

У – В se nestřídájí:

1.	Ve slovech, která se používá jen s В nebo jen s У: вдача, вклад, вправа, вступ (slova удача, уклад, управа, уступ mají jiný význam);
взаємини, влада, власний, властивість, вплив;увага, узбережжя, указ, умова, усталення, установа, уява.

2.	V osobních jmenech a v cizích slovech: Вдовенко, Врубель, Владивосток; Угорщина, Удовиченко, Урал; увертюра, ультиматум, утопія.

Střídání І – Й

І používáme pro únik shromaždění několika souhlásek složitých pro výslovnost: 

1. Po souhlásce nebo pauze kterou označujeme tečkou, čárkou, středníkem, dvojtečkou, tečkami před slovy s počáteční souhláskou: Нема вже тієї хатини. І я в сивині, як у сні; Вірю в пам’ять і серце людське.

2. Na začátku věty: І долом геть собі село понад водою простяглось; І приковують до себе очі, і ваблять у свою далечінь імлисту.

Й používáme pro únik shromaždění souhlásek: 

1. Mezi samohláskami: У садку співали Ольга й Андрій; Оце й уся врода; Квітли вишні й одцвітали.

2. Po samohlásce před souhláskou: Навчає баєчка великого й малого; На траві й квітках, росинки, шелестіння й гомін гілки, щебетання й пісня пташки.

І – Й se nestřídájí:

1. Při porovnání: Дні і ночі; Батьки і діти; Війна і мир.

2. Před slovem, které začíná na й, є, ї, ю, я: Ольга і Йосип - друзі.

3. Po pauze: Щось такеє бачить око, і серце жде чогось.