Michel Vinaver: Écritures dramatiques – essais d‘analyse de textes de thčâtre

I.	NÁSTROJE

VÝCHOZÍ SITUACE – bod, inertní stav, v němž začíná fragment
INFORMACE – faktografická informace, kterou se skrze promluvu dozvíme
-	může být pravdivá, lživá, zpochybnitelná
UDÁLOST – změna stavu způsobená:
a)	didaskalií
b)	na základě pravdivě (aktivně) pochopené informace
c)	závažným (kritickým) momentem, který vyplyne promluvou (poznání, vyznání, doznání, pohrdání…)
TÉMATA, TEMATICKÉ OSY – omezený počet témat v promluvách
-	témata nejsou sama o sobě aktivní; napětí vzniká jednáním odvíjeným na jejich podkladě
-	často vyvolávají své protiklady (zůstat/odejít, žít/zemřít, dobré/zlé)
-	vznik bipolárních tematických os
PROMLUVA JAKO AKCE / PROMLUVA JAKO NÁSTROJ AKCE
-	promluva je akcí, když mění situaci, když podnítí pohyb z jedné pozice do druhé
-	promluva je nástrojem (prostředníkem, zprostředkovatelem) akce, když zprostředkovává informace nezbytné k průběhu jednání
-	text může mít smíšený status, může obsahovat oba módy
DIDASKALIE – promluva autora, nikoli dramatické osoby
a)	akční – označují změnu situace
b)	pomocné – pomáhají k pochopení promluvy nebo jednání
HRA-STROJ / HRA-KRAJINA – 2 módy dramatické výstavby
-	pohyb na základě:
a)	kauzality (příčina > důsledek); funguje  princip nutného následování – HRA-STROJ
b)	poskládání nesourodých elementů vedle sebe tak, že vytvářejí homogenní celek – HRA-KRAJINA
-	v jednom textu se mohou objevit vedle sebe

II.	TEXTOVÉ FIGURY

-	divadelní promluva se skládá z omezeného množství textových figur (tento termín zde užíváme jako pojmenování prvků, které budeme užívat analýze dramatu)
-	lze je rozdělit do 4 kategorií

1.	základní textové figury (vztahující se k replice či skupině replik)
ÚTOK – zasazení úderu, pokus otřást pozicí toho druhého, donutit ho k pohybu
OBRANA – akt odvrácení útoku, snaha o uchování své pozice, o její udržení
ODRAŽENÍ – reakce na útok protiútokem
ÚHYB – akt eliminace útoku, snaha uniknout mu, nebýt zasažen, odejít jinam, stáhnout se, ukročit
PROTIPOHYB – akt pohybu vpřed, vstříc útočníkovi, snaha přiblížit se mu

2.	další textové figury (vztahující se k replice či skupině replik)
dvě specifické
VYPRÁVĚNÍ – referuje se o minulých činnech
ZAUJETÍ SE – v konfliktní situaci jde o argumentaci vstřícnou určitému úhlu pohledu, myšlence, názoru, postavení
+ 6 dalších méně obecných
VYZNÁNÍ VÍRY – mimo konfliktní situaci, prezentace víry, přesvědčení
OZNÁMENÍ – oznamovaná věc může být rozhodnutí, záměr – vždy se pojí pouze s přítomností nebo budoucností
CITACE – vložení zprostředkované promluvy nebo textu do promluvy vlastní
SAMOMLUVA – osoba se sama sebe táže, sama si povídá, ať už je sama nebo s ostatními (byť i v dialogické situaci – tedy v situaci dialogu)
PROMLUVA K PUBLIKU – narušuje divadelní fikci, osoba promlouvá k publiku
KOMPONOVANÁ PROMLUVA – obsahuje více textových figur (v jedné promluvě)

3.	textové figury vztahující se ke skupině replik
DUEL – skupina replik, kde převažují figury ÚTOK-OBRANA-ODRAŽENÍ-ÚHYB
DUET – skupina replik, kde převažuje vzájemný PROTIPOHYB
DOTAZOVÁNÍ – souslednost otázek a odpovědí
CHÓR – osoby hovoří společně; zároveň též skupina individuálních replik, které dohromady vytvářejí dojem celku, skupiny, chóru

4.	textové figury vztahové (váží se k jedné replice a jejímu vztahu k textovému materiálu, který předcházel)
UZAVŘENÍ – replika se pojí s předchozí(mi) tak, že do sebe vše zapadá (nebo taky ne)
-	může být dokonalé/nedokonalé, pevné/volné, variantou je i ne-uzavření
-	dokonalé uzavření – replika uzavírá celý předešlý segment nebo skupinu replik
-	pevné uzavření – replika se pevně váže k předcházející (i po formální stránce – opakováním slov, syntaxí, rytmem)
-	ne-uzavření – replika navazuje na předchozí bez souladu smyslu i formy
-	k uzavření může dojít i opožděně (tzn. ne bezprostředně) = uzavírací replika je od toho, co uzavírá, oddělena textovým materiálem
ZRCADLENÍ (nebo ECHO) – replika (celá či částí) odkazuje na něco, co již známe
REPETICE a VARIACE – opětovné užití textového prvku z předchozí části
-	je však možná změna formy, smyslu (i obojího zároveň)
PŘEVRAT – replika způsobí výrazné překvapení ve vztahu k tomu, co bychom byli bývali čekali na základě předchozího textového materiálu
- překvapení se zároveň znatelně (viditelně, čitelně) projeví