Fosfor tvoří binární sloučeniny téměř se všemi prvky. S kyslíkem a halogeny reaguje již za laboratorní teploty, s ostatními až po zahřátí. Fosfor vystupuje v sloučeninách v oxidačním stavu -III až +V. Nejčastěji uplatňuje fosfor koordinační čísla z intervalu 3 až 6. Důsledkem relativně nízké elektronegativity fosforu je převažující kovalentní charakter jeho vazeb.

## Sloučeniny fosforu s vodíkem

Nejvýznamnějšími sloučeninami fosforu s vodíkem je fosfan PH3 a difosfan P2H4

### Fosfan PH3

Je jedovatý plyn s trigonálně pyramidální strukturou. Vzniká rozkladem fosfidů vodou nebo také disproporcionačními reakcemi z vhodných výchozích látek (např.: P4, H3PO2). Má silné redukční vlastnosti a je slabou bazí.

### Difosfan P2H4

Je nestálá kapalina struturně analogická hydrazinu N2H4. Připravuje se průchodem fosfanu elektrickým výbojem. Nemá zásadité vlastnosti

## Halogenidy fosforu

Fosfor vytváří s halogeny sloučeniny typu PX3 (X = F, Cl, Br a I), PX5 (X = F, Cl a Br) a P2X4 (X = Cl nebo I)

### Halogenidy PX3

Vznikají zpravidla přímým slučováním prvků. Ve styku s vodou halogenidy fosforité kvantitativně hydrolyzují, s halogeny, kyslíkem a sírou se oxidují na příslušné fosforečné sloučeniny.

### Halogenidy fosforečné PX5

Stabilita sloučenin PX5 se od fluoridu k bromidu zmenšuje. V plynném skupenství mají molekuly PX5 tvar trigonální bipyramidy. V pevném stavu se vyznačují iontovým složením [PX4]+[PX6]- s tetraedrickými kationty a oktaedrickými anionty. Ve styku s vodou halogenidy fosforečné hydrolyzují za vzniku halogenid-oxidů fosforečných nebo až kyseliny trihydrogenfosforečné.

## Oxidy fosforu

Fosfor vytváří oxidy, ve kterých vystupuje fosfor v oxidačních stavech III, IV a V

### Oxid fosforitý P4O6

Vzniká nedokonalým spalováním fosforu. Ve struktuře molekuly P4O6 se atomy fosforu nachází ve vrcholech pravidelného tetraedru. Každý atom fosforu je spojen s ostatními třemi fosforovými atomy prostřednictvím kyslíkových můstků P-O-P. Oxid fosforitý je anhydridem kyseliny fosforité H3PO3

### Oxid fosforečný P4O10

Vyrábí se spalováním fosforu v nadbytku vzduchu. Má analogickou adamantoidní strukturu jako oxid fosforitý. P4O10 je anhydridem fosforečných kyselin. V důsledku energetické slučivosti s vodou je oxid fosforečný používán jako vysoušedlo.

## Oxokyseliny fosforu

### Kyselina fosforná H3PO2

Je jednosytná kyselina neboť dva vodíkové atomy vázané přímo na fosfor nejsou "kyselé". Kyselina fosforná se připravuje disproporcionacií P4 v alkalických roztocích.

### Kyselina fosforitá H3PO3

Je středně silná dvojsytná kyselina. Vzniká působením studené vody na oxid fosforitý nebo hydrolýzou halogenidů foforitých.

### Kyselina trihydrogenfosforečná H3PO4 (ortofosforečná)

Je středně silná trojsytná kyselina. Vytváří tři řady solí: fosforečnany (PO4)3- , hydrogenfosforečnany (HPO4)2- a dihydrogenfosforečnany (H2PO4)-. Většina fosforečnanů je ve vodě jen velmi málo rozpustná. Rozpustnější jsou příslušné dihydrogenfosforečnany. Mono-, di- nebo trifosforečnany vázané esterovou vazbou v nukleotidech, fosfolipidech apod. mají mimořádný biologický význam.

## Organofosforečné sloučeniny

Tyto sloučeniny obsahují ve své struktuře alespoň jednu vazbu P-C. Do této skupiny patří např. deriváty fosfanu PR3, které vystupují jako ligandy v koordinačních sloučeninách. Řada organofosforečných sloučenin je vysoce toxických.